- - אפריל, 1805
נפוליאון שולט באירופה", רק הצי הבריטי עומד נגדו.
"האוקיינוסים הם עכשיו שדה הקרב".
- אדון ומפקד: - הצד הרחוק של העולם
ההפתעה": "28 נשקים, 197 נשמות, צפון חוף ברזיל.
פקודות האדמירל" לקפטן ג'יי אוברי,
במטרה לבלום את הספינה הצרפתית אקרון", שמפליגה לעבר האוקיינוס השקט
נחוש להמשיך את המלחמה לתוך אותם מים", "...להטביע, לשרוף, או לזכות בה כפרס
קדימה, קדימה, עלו.
תתעורר, וויל!
משהו מלפנים! עצרו!
משהו באופק? - משהו שם, משהו כמו פעמון.
אולי קבוצת דייגים!
או שזה נקודת ציון! אדוני.
מר קולומי, את הטלסקטופ, אם אפשר!
לתת מקדמה!
גלים שבורים!
מה זה?
שתי נקודות באות קלון מרכזי. - מה זה היה? ספינה?
אני לא יודע מה זה היה. שנתפוס עמדות?
אל תהיה בטוח. -הפיקוד שלך. אתה חייב להחליט החלטה.
לתפוס עמדות!
קדימה, קדימה! לסיפון!
זוז, קדימה! קדימה!
בוקר טוב, אדוני, באופק ערפל כבד.
איפה אנחנו? -2 נקודות באות המרכזית אדוני, ולא קילומטר פחות.
אתה בטוח בזה, מר הולום? - כן, אדוני.
האם זוהי מלחמה?
איני יודע, אדוני. זה היה רק לרגע, חשבתי שראיתי קו מקיף.
האם ראית את זה, מר קולומי? - לא, אדוני.
ובכן, פעלת נכון, מר הולום. חזרו לעמדכם.
תודה לך, טום.
אדוני.
הכו בפעמון!
זהירות! כולם על הרצפה!
כולם לעמדות! מר הולום! דוח נזק אם אפשר!
שמונה-מאות קילו, אנחנו נצטרך להתקרב אליהם, תריץ את התותחים.
מר אוולום, תפוס רוח טובה! - רוח, אדוני?
תן לי טווח יריה טוב של צד הספינה.
כנראה שצפית נכון, מר הולום. - כן, אדוני.
סמל! קום ותן לנו דוח מצב.
עמוד כבר ותבצע את הפקודות!
מר בויל! לנוהל השגרתי! - כן, אדוני.
צפונה, מר מאוות'. שלח ספינת קרב קטנה עם 6 צלצולי פעמון.
'היישר אליהם, מר מאוות. - היישר אליהם, אדוני.
הצילו! קחו את החרבות הארורות האלה, תוציאו אותן מלמטה.
היא עדיין לא בטווח! המתינו בעמדות עד שהיא תהיה קרובה מספיק!
קרובה לטווח הפגזה! - כן, אדוני!
למען השם! אל תהפכו הכל!
שמרו על עמדותיכם!
שמרו על עמדותיכם! אומץ!
החזיקו חזק, חבר'ה!
סחבו את הפצועים מלמטה!
מר בלייקני! לך מהר אל הקפטן!
נקו את השטח!
כולם ביחד! אש!
קדימה! הירגו אותם! עד שיוטבעו!
אנשים נהרגים!
אדוני! ירכתי הספינה!
החור יותר מדי גדול! המשוטים לא עובדים, אדוני!
אנחנו מסיימים את הקרב.
למה אנו לא מפוטרים?
תנו לי לעבור.
הנה! תיאחז בזה!
נמל, אדוני. - תביאו את הנשק.
הכינו את הנשק!
דרכו את נשקיכם וחכו לפקודה!
פקודתך, אדוני?
תחזיק את מי שחמוש על הסיפון. תביא לי כמה אנשים ותוציא את הסירות.
האם זה לא אבוד, טום?
חתרו ביחד!
חתרו משני הצדדים!
תוציא אותם! תוציא אותם!
המפלס עולה! אנו חייבים להוציא את המים!
היא באה לעברנו!
אל הערפל!
דממה על הסיפון!
שקט, אין צעקות, רק דממה.
הכל בסדר.
שני מטר ושישה סנטימטר, אדוני... ודליפה.
עבודה טובה, מר לאמב.
תודה.
אז? מה מצב האנשים?
עשרה הרוגים ועשרים ושבע פצועים.
מה מצבו?
גולגולת שבורה וזעזוע מוח, אני לא חושב שהוא יעבור את זה.
ומה עם בלייקני?
רק זרוע שבורה.
ובכן, אתה בידיים טובות.
אני עושה מה שאני יכול, כמו אבא שלו.
אביו יבין זאת בהתכחשות.
אימו בכל אופן...
תן לי לבחון את הפציעה בראש.
לעזאזל, זה היה טוב, הם צצו משום מקום.
הם באו ממש מהחזית, היינו יכולים להטביע אותם ברגע.
רוחות ארורות.
הם חמקו לנו בגלל הערפל.
לרוע המזל...
דרך המשקפת זה היה נראה כרוחות רפאים.
ממש אין לי מושג על מה אתה מדבר.
זה בטח הגיע מהמים...
שבעה שבועות הפלגה, וזה קורה באפילה ללא מיקום מדוייק.
ובכן, הצרפתים שונאים את האנגלים כמו שאנחנו אותם.
אכן.
אנו חייבים לעקוב אחריהם על מנת למצוא נתיב מעבר ראוי.
אולי הם מחפשים אחרינו.
אני אומר לך שזאת כמו התקופה שאנו פעלנו עם טקטיקות טובות בלילות...
זה היה קרה לא הוגן. לא היה שום חוסר כבוד.
שום חוסר כבוד או... - למה הם באו בהפתעה כזאת?!
לא נשאל למה, אלא איך?
להתרברב עם הנשק בטווח של 200 יארד עד שנכשלים.
להיות דרוכים עם הנשק עד שטווח מזג האוויר מתבהר.
"מה זה "טווח מזג האוויר?
אראה לך שוב, סטיבן.
להחזיק מין הסחפות עם הזרם משלנו, זאת אומרת...
לשלוט בקרב.
ועם היה לנו נשק בעל טווח יותר ארוך, יכול להיות שהיינו מצליחים להגיע אליהם.
העובדה הפשוטה שבגללה הובסנו.
כמו כל ספינה קרה קטנה באוקיינוס השקט.
או שהרוח פשוט הייתה לצד היריב.
"אני חושב שה"הפתעה היא מין היאבקות של אדם מזדקן.
האם אינני צודק?
אתה קורא לי היאבקות של אדם מזדקן", דוקטור"?
ההפתעה איננה זקנה. לא יאה לקרוא לה זקנה.
היא חרטום שביר, נחש חנק חרוש בקמטים, היא ציפור ים נחמדה, מצוידת, רבת עוצמה ומהירה.
מאוד מהירה, אם היא מטופלת כהוגן.
לא, היא לא זקנה. היא רק מביאה גאווה.
ובכן, אנו חייבים להתחיל בתיקונים כדי להתחיל לחזור.
אכן, כדאי לנו להתחיל בתיקונים הבסיסיים כדי להתחיל לחזור הביתה.
אנו לא חוזרים הביתה.
אבל כדי לעשות את התיקונים, עלינו לחזור לנמל. ויכול להיות שה"אקרון" עדיין מחפש אותנו.
אנחנו יכולים לעשות את התיקונים בים.
בבקשה, שרטון.
כמו שאמרת, מר אלן.
היא מתכוונת לכבוש את מימי הים הדרום-מזרחי ואנחנו אמורים לעצור אותה.
אבל... עם כל הכבוד היא ספינה יותר מהירה וכבדה.
אנחנו מחוץ לרמה שלה.
היא יכולה לחזור הביתה בזמן שאנו עדיין עסוקים בתיקונים.
אם כך, אסור לאבד שום רגע.
זה נכון שהם דוחפים מקל ארוך דרך האף? -למה אתה מתכוון?
אבא שלי סיפר לי שכשאתה מת, הם דוחפים מקל ארוך לאף שלך.
רק כדי לוודא שאתה מת ולא ישן.
ממש דרך האף.
הלא כך?
זה בסדר.
זה רק כדי להימנע מצרחות.
מעולם לא ראיתי מטופל יותר אמיץ.
אוי, מסכנה. -לא נורא, העיקר שהיא תהיה מתוקנת.
קדימה, אני רוצה עבודה טובה מכם. - שתי דקות לפני שהשמש תתחיל לנצנץ.
בסדר! עבודה טובה!
נראה לי שנמשיך לחנות במצב ארעי. בינתיים נמשיך להקפיד על כל הפרטים הקטנים.
מר קולומי, יש משהו פה שיכול לעניין אותך.
תראה.
האות הראשונה של הקפטן, כשהוא היה נחות זה היה בעל משמעות רבה.
הוא על הספינה הזאת מאז ומעולם.
הוא אומר שיש מספיק דם על קורות העץ בספינה, שיציף ויפלוט את כל מי שבצוות.
סמל? -אני מבין את עמדתך, מר אלן. אני מבין את דאגותיך.
בכל אופן, שבוע של חיפושים אחרי מקום תיקונים באזורי ברזיל ממש לא בא בחשבון.
ה"אקרון" כבר תעשה את חצי הדרך לסין.
מר לאמב כמו תמיד, יעשה את הטוב ביותר.
שזה כל מה שאני מצפה מהאנשים שלי.
אתה עושה לו השתלה, דוקטור?
לא, זה רק כדי ניקוז דם. לרוקן את המוח.
לבטח, אני בטוח לא אהיה סמל.
אפשר לקבל מטבע בבקשה? - אדוני.
ממש רופא מוסמך. יודע את עבודתו.
מוסמך מאוד, תראה לו כאב והוא יידע בדיוק היכן הוא נמצא.
חזרו לעבודה בטלנים!
החבר'ה עומדיך במילתם, אדוני.
לורד בלייקני.
מרגיש יותר טוב? - הרבה יותר טוב. תודה, אדוני.
טוב מאוד.
הדוקטור אמר לי שאתה אוהב לקרוא, ילד.
הספר הזה מתאר כמעט את כל קרבותינו המופלאים וכמה המחשות נחמדות. -תודה, אדוני.
הכרת פעם את אדמירל נלסון, אדוני?
היה לי את הכבוד לשרת לצידו. בנילוס, ניצחון נהדר.
אתה יכול למצוא אותו פה בעצם, עמוד...
,135 אם אני לא טועה.
כן.
אתה יכול לתאר לי איזה טיפוס של בנאדם הוא היה?
אתה צריך לקרוא את הספר. - לא, אדוני, תודה.
ועוד שבוע מתחיל עם לשפשף לשפשף, לחרוק לחרוק.
אל תאשימו אותי אם אני לא רוקד, כוסית יין הייתה עוזרת.
מה דעתך על זה?
למצב רוח של עכשיו הייתי מעדיף משהו יותר אגרסיבי.
אדוני.
להוריד כובעים.
מה העניין?
מה זה?
"הוא "הפנטום.
סליחה, כך החבר'ה קוראים לה. זוהי ה"אקרון", אדוני.
אתה מבין, ווילי בנה דגם שלה. בבוסטון, אדוני. בתקופת השלום.
זאת בנייה אמריקאית, אדוני. - הוא התכוון להתחתן שם.
ואשתו מזה שנתיים עובדת בנמל. אז, ווילי, ראה את הספינה על פני המים.
אדוני, אני... אני חושב שיש שם משהו מעניין, אז שאלתי אותך ו...
חשבנו שזה יכול להיות שימושי בשבילך, אדוני.
המיניאטורה הזאת מדוייקת? - מדוייקות כיאות, אדוני.
תודה לכם, בחורים. - תודה לך, אדוני.
קיליק, תוספת רום בשבילם. - תודה רבה, אדוני.
התכוונו לשמור את זה לחגיגות. - נשתה יין. -נשתה יין, איזו הקלה.
שטה מעל המים כבלון, כיוצא מכך החרטום נהיה יותר חד וחלול ואז ירכתי הספינה יותר קלות להיפוך.
זאת הסיבה שהיא כל כך מהירה.
כבדה יותר אך מהירה כשד.
זה העתיד, הדרך המרתקת לחיים.
אם היה לנו מיניאטורה כזאת, היינו יכולים לבנות ספינה דומה לה.
אפילו זהה לה.
היינו יכולים לבנות תריסר ב-40 דולר.
עכשיו אני יודע, תודה לאל, שיש לי אחיין כווילי.
רעיון שאותו כדאי לנו לשבח.
אפילו אם היינו מדביקים אותה. אני מתכוון...
לכבוש אותה, אנחנו לא ברמה שלה.
היא ספינה של 44 תותחים.
היא עדיין פגיעה כרגע, כמו כולנו.
הגיע הדואר, בבקשה.
אתה מבין?
ראיתם אנשים בחוף? - יש שם הרבה מאוד אנשים, בהחלט.
קבוצה גדולה של אנשים שהצרפתים מצאו בזמן.
תודה רבה, אדוני!
איפשהו פה.
מקדימים אותנו בשלושה שבועות.
לעזאזל.
ובכן טום, נפליג מהר ככל האפשר. - בסדר.
מר הולום, קדימה לסיים את העבודה ולהפליג. -קדימה כולם, היכונו להפלגה!
תוריד את הגברת, עבד! כבד את עצמך!
יפה מאוד.
רבותיי...
לגלים ולנגיעות מתוקות של מוסיקה.
לחיים!
מי ייתן ולעולם לא יפגשו.
מר הווארד, בקבוק, בבקשה. - בבקשה.
אדוני?
סלח לי, אדוני, אך מר בלייקני אמר ששירתת את לורד נלסון.
בנילוס. -אכן.
הייתי סגן צעיר, לא יותר זקן ממה שאתה עכשיו.
מר פולינג, היה מלח זוטר, בקושי חלם על זה.
האם פגשת אותו, אדוני? אתה יכול להגיד לי איך הוא היה?
היה לי הכבוד לסעוד איתו פעמיים.
והוא אמר לי השני המאורעים:
הטקטיקה הטובה ביותר של אדם היא" ".אינטואיציה אישית ומיוחדת במינה
הוא אמר תמיד שבקרב...
לא משנה מה שיקרה, פשוט תקוף ישר את האויב.
סמואל אמר ש"אל תהיה איש ".ים גדול, אלא מנהיג גדול
האנגלים רק נוטים לקוות עד שמתחילים לפלוש אליהם.
ובכן, עלינו להודות לך על הפיקחות.
בפעם הראשונה שהוא דיבר אליי, לעולם לא אשכח את מילותיו.
אני זוכר את זה כאילו זה היה אתמול.
מסוף השולחן, הוא הסתכל לי ישר בעיניים, ואמר:
אוברי! האם אפשר להטריח" "?אותך למען המלח
אני תמיד ניסיתי להגיד את זה בדיוק כמוהו...
מאז.
בפעם השנייה... בפעם השנייה הוא סיפר לי סיפור.
מישהו הציע לו גלימה, בלילה קר וקודר.
הוא סירב, הוא לא הזדקק לזה. היה לו חם מאוד.
חותמו למלך ולמדינה שלו שמר על חום גופו.
אני יודע שזה נשמע מגוחך. לעבוד בשביל אדם אחר.
לבכות על מאורעות קשים. רחמים שמעורבים בהתלהבות.
אך נלסון...
זאת תהיה בוגדנות.
מה אתה אומר, מר פולינגס?
לא היית צריך, אדוני.
אם כך זה יוצא מן הכלל של שחיתות סמכותית.
ללורד נלסון? - ללורד נלסון.
ללורד נלסון!
אתה רואה את זוג הרימות האלו, דוקטור?
אני רואה.
במה היית בוחר?
באף אחד מהם, אין שום הבדל ביניהם. הם באו מאותו זן של קאקוליו.
אם היית חייב לבחור.
אם היית מוכרח לעשות בחירה. אם לא הייתה שום אפשרות אחרת...
טוב, אם אתה הולך ללחוץ עליי.
הייתי בוחר ברימה הימנית, שלה יש יתרון רב משמעות במרקם ובנשימה.
הנה! תפסתי אותך!
שניהן מתות לגמרי.
אתה לא יודע שבשממה, מישהו חייב לבחור את הרימה המתה.
עוד לא מאוחר לבחור רימה אחרת.
שיעור על שתי רימות.
לחיי שתי הרימות!
חגיגה!
אדון... נותן... מתנה... מהוואי.
שמעת את זה?
הוא אמר משהו.
דוקטור! הוא דיבר, דוקטור!
עבודה טובה בהחלט, סטיבן.
אכן לכן גברות ספרד" מפליגים אנו אליכן
לנשים של ספרד" על גלי הים
נפליג כל היום אליכן"
אנו מקווים שבמהרה" "...נראה אתכן שוב
איזה קול נפלא ואמיתי יש למר הולום.
אכן.
בואו כולכם חיילים בטלנים" היזהרו לאט לאט
ולעולם אל תתנו" לשמחה שלכם
"...להפליג ולהיעלם בים"
קומו כולם! משהו באופק!
משהו כמו ספינת קרב קטנה!
השאלה היא איך הוא הגיעו לשם. -לא נשארה לנו ברירה, היינו חייבים להחזיר התקפה.
אבל יש לו את טווח מזג האוויר של הסיפון.
בטח הוא מצא דרך לעבור לפני שאנגליה תחכה.
אלוהים אדירים, מה ניתן לעשות?
יש להם דגל של עכביש. - רום כמו עשן משתגע.
עלינו לנטוש כל הפלגה. - ועוד פעם להיכנע?!
אנו חייבים לשרוד את היום הזה. קדימה, מר הולום, רבותיי. -כן, אדוני.
חבר'ה! לפרוש מפרשים!
זוהי הפעם השנייה שהתמהמהנו והובסנו. לא תהיה פעם שלישית.
אתה רואה?
השטן תמיד מתלווה אל אוניית הרפאים שלהם.
כדאי לנו מאוד למהר.
מה נהיה עם האיש הזה?!
הרגתי קרוב שלו בקרב.
ילדו אולי.
הוא נלחם כמוך, ג'ק.
השקיפו בשמש מתחת לאופק.
שהגבול נוגע לאיטו באופק. ווילאמסון, הבט בסקסטנט!
השמש עוד לא סיימה לעלות.
אז, זהו שיעור הסקסטנט שלכם. זה יהיה צהריים. -אדוני.
מר פולינגס.
תסיים את הצהריים, מר הולום? - כן, אדוני. -לשיעור הצהריים, אתה אחראי.
אדוני, זה צהריים.
שש שעות?
חמש לכל היותר.
רק שמור על האופק עד רד הלילה.
סלח לי, אדוני, אך מה הם בונים?
את פקודתך הראשונה.
אני לא רוצה לאבד אותך. - כן, אדוני.
עכשיו.
קיליק! כבה את האור!
מר הולום, היה מוכן.
תראו, חבר'ה! תפסנו דג.
יבשו אותו.
תגיד לי שזה לא היה משעשע.
עלו.
תתכופף, מר פולינגס.
תן לי להוביל.
כן, אדוני.
מר מאוות', מר אלן. בואו כעת, תרגישו איך זה.
טוב מאוד, אדוני.
היא ממש ספינת רפאים.
הלוואי שתבוא מאחורינו שוב.
משומקום, ממש מאחורינו. כמו בפעם הראשונה, בערפל.
ואז היא תנצל את גורם ההפתעה.
לא קוראים לקפטן ג'ק בר המזל" סתם כך".
ספינת רפאים או לא, היא עדיין ספינת מלחמה.
ג'ק בר המזל" יאהב אותה".
הוא לא יביא מזל. זאת ספינת רפאים.
האם היא כמו ספינת פיראטים?
לא, לא ספינת פיראטים, לובסטי.
לא ולא, אם הם היו פיראטים, היינו תולים אותם ברגע שהיינו תופסים אותם.
פיראטים מתעוררים בדרך כלל אצל ספינות הצרפתים.
יש שאומרים שהם מפליגים כמהירות הדגל שלהם.
ההתקפה שלהם מייחדת אותם.
תחשבו על החלק שלנו בפרס הכספי.
היא תהיה עמוסה בזהב.
תכשיטים, אבני חן מהמזרח.
כסף מקולל בשבילך. על מה נבזבז את זה.
לא הייתי מתנגד שאיש מת היה קונה לי משקה.
בטח, מעולם לא ראית יותר מ-4 מטבעות בו זמנית.
נהיה פה יותר מדי קר.
כוס קפה תעזור.
תודה לך, קיליק.
בונדן?
אנו יותר מדי לכיוון מזרח. שנה את המסלול לדרום מערב. -כן, אדוני.
דרום מערב.
הפלגה!
שתי נקודות עם הרוח!
קדימה חבר'ה! אל האופק!
עבירה! אתה התחלת לפניי!
עמוד על המשמר. - כן, אדוני.
ושהאנשים ימשיכו בעבודה. - כן, אדוני.
בכל חיי לא ראיתי דבר כזה.
יותר מ-100 קילומטר של הפלגה לא יעצרו אותו ואת הדרגות שלו.
זאת ספינת מלחים, מר פולינגס.
אלוהים, זאת ספינת מלחים.
אמרתי לך שיש דבר כזה, וויל. - בהחלט אתה צודק.
נראה לי שאמש. - נראה לי שתפסנו אותם, אדוני.
הרוח לטובתנו הפעם, אדוני. -עוד לא הצלחנו עד שהשמש תתפוס את מקומה, מר קאלמי.
נמתין, ונאכוף אותה בזהירות עד שנוכל לתקוף ואז היא תהיה שלנו.
תודה רבה.
תפסו את עמדותיכם.
פנייה אחורנית!
האדון הטוב ביותר עומד על משמרו!
עכשיו!
להתקדם קדימה!
עד שהלובסטרים יהיו אתם!
שניים עשר קשרים, אדוני! - אלה 12 קשרים, זה טוב. אני רוצה עוד!
אני רוצה עוד מהר ככל האפשר!
מר הולום! -כן, אדוני! - תיקח מהר ככל האפשר!
כל הידיים להחזיק חזק!
קדימה! מהר!
הספינה נפתחת!
צריך להיזהר מאוד עם הרוח!
הקפטן מכיר את הספינה! כמה היא יכולה לסבול?!
מר הולום! מר הולום עדיין מחזיק בחתירה! אסור לנו לאבד אותו!
השחילו בכל המהירות!
בוא מהר, דוקטור!
הים משתגע. אנחנו עלולים לטבוע.
כן, תודה על זה, דייוויס.
כמו שהקפטן תמיד מתעקש להמשיך, אך להלבין את המפרץ.
כל סנטימטר משנה. - מה שתגיד.
הוא יכול לעקוב אחר השטן לגיהנום אם רק ירצה.
זאת ספינה של השטן.
כולנו פשוט נמשכים למלכודת.
הוא עושה סיבוב, אדוני.
התורן ממש משתגע, אדוני.
הוא לא יסבול כל כך הרבה. -תודה לך, מר לאמב. ווילי יעלה ויחזק אותו.
שמרו על עמדותיכם!
אספו מהר את המפרשים! הרוח חזקה מדי!
אנחנו קרובים, לא, טום? - בלי לוותר.
תשלטו ברוח, חבר'ה. שנו את הכיוון מדרום מערב למערב.
מדרום-מערב למערב, אדוני!
מר קולומי!
תעביר את החבלים מתחת!
אי אפשר להמשיך! - שחרר את החבל!
תחזק את הקורות! מהר!
מר הולום!
תעזור לווילי! הוא במצב מסוכן!
ללכת אליהם? - כן! לך!
מר הולום! אדוני...
תעזור לי!
חיילים! קדימה! לעזור!
קדימה! עזרו לאדון! הוא לבד!
אסור לנו לוותר!
שחה אל הקרש מהר! - שחה, וויל!
מר אלן! תביא כלים! עלינו לחתוך את התורן או שכולנו נטבע.
אנחנו מאבדים אותה!
אדון! הים סוער מדי! אנחנו חייבים לחתוך את זה! זה הולך להטביע אותנו!
אדון! הוא הולך לעשות את זה! הוא יכול לעשות את זה!
קדימה, וויל!
אתה יכול לעשות את זה, וויל!
קמנו לתחייה מחדש.
מי אמר את זה?
ז'ונאס. - מי זה?
מקרי המוות בקרבות לא קלים. הרבה צער וכאב.
החלק שלי במוות בסכין.
קשיי זיהום.
הייתי צריך להזכיר לעצמי שהאויב הוא זה שהורג.
לא אני.
ממש מלחמה מיוחדת שלי ושלך.
העבודה שלך שבחרת היא לפעמים דבר נורא ואיום.
הרבה פחדים.
בזמנו, וויל היה מאוד פופולרי כשנכנס לצוות.
היה לו מאוד קל עם הרגשת האתקלמות.
ג'ק, לפני שממשיכים...
היורשה לי לשאול, האם אני מדבר עם חברי הטוב ביותר?
או עם הקפטן של הספינה?
אתה מבין, אם זה היה הקפטן, הייתי מדבר בסגנון רשמי ומשעמם.
עכשיו אתה מדבר כמו אירי. - אני באמת בחור אירי.
אז כחבר.
כחבר.
אני פשוט אומר שמעולם לא פקפקתי ביכולתך כקפטן.
חסוך נשימתך, סטיבן.
אולי היינו צריכים לחזור לפני כמה שבועות.
האנשים, כמובן שהיו הולכים אחר ג'ק הבר מזל" בעיניים עצומות".
הם היו חותרים באהבה במשוטים בידיעה בטוחה שהניצחון בידם.
והנה הבעיה.
יותר מדי בטחון עצמי לניצחון.
ולרדוף אחרי הספינה הגדולה והמהירה הזאת
עם תותחים אימתניים כבר מתחיל להיות רק מלחמה של גאווה.
זה לא עניין של גאווה או משהו כזה.
זה עניין של חובה.
חובה!? בטח, ממש חשובה אותה מילה.
אתה יכול להמשיך בתפקידך איך שתרצה.
לצפות בעולם דרך המיקרוסקופ שלך, זוהי זכותך האישית.
זוהי ספינת מלחמה
ואני אעקור כל החלטה או דעה שתפריע לי למלא את חובתי.
לא משנה מה יקרה?
לא משנה מה יקרה.
לציית לפקודות לא משנה מה המחיר.
האם אתה באמת טוען שאין שום דבר אישי בקריאת החובה הזו?
פקודות הן שורש מרכזי בקריאת חובה.
פקודותיי הן לרדוף אחר אותה ספינת רפאים אי שם בברזיל.
הרוח משתגעת! אדוני.
אדון! אנו פשוט לא מצליחים להתמודד עם המסלול הסוער הזה כבר.
קשה להפליג דרך הרוח הארורה הזו, טום. אדון עולם ינווט אותנו דרכה.
נווט דרומה!
כמה רחוק לכיוון דרום, אדון?
רחוק ככל האפשר, מר פולינגס.
כן, אדוני. - קדימה!
לכיוון דרום, מר בונדן. - דרומה!
בטח לא משהו מרתק נפלא שאולי הלכנו לאיבוד.
אנו מנווטים צפונה.
דוקטור יקר שלי, אנו מתקדמים לכיוון השמש.
אל השמש! - אל השמש!
משהו כמו... הזדמנות.
אותה הזדמנות שלה חיכיתי.
קיליק, תכין איזה משהו.
קיליק!
איפה קיליק? - בטח שואף אוויר צח.
רבותיי!
אני נותן לכם...
את מחוז חפצנו.
איי גלפגוס. - איי גלפגוס!
מעניין כמה טוב שם.
מקום נחמד, שפלישות כנראה לשם לא יהיו.
"זהו המקום שבו תהיה "אקרון.
לכאן אנו נוביל אותה.
אז מר פולינגס, ברשותך.
חתיכה של מאכל ים.
ובשבילך, דוקטור...
פרוסת אבן.
"ואת ה"אקרון...
בשבילי!
בריאים ושלמים" שוב בבית
תנו למים" לגעוש להם
בריאים ושלמים" שוב בבית
תנו למים" לגעוש להם
מקפצים ושמחים" על המזח הלח
זהו הזמן" לבירה גועשת
אל תשכחו את" נשותיכם היפות
אנו חיינו על" כת האקדח
יחידה מימית מיומנת"
ספונג'ה לסיפון" ומסיבות שמחה
דרך כל הרשאה"
מקפצים ושמחים" על המזח הלח
זהו הזמן" לבירה גועשת
אל תשכחו את" "...נשותיכם היפות
הייתי שם.
אי בשבי.
מקום מלא ביצורים מוזרים ונפלאים.
כשנגיע לשם נצטרך להתכונן היטב.
אני מבטיח לך שבמשך אותו זמן, שבעה ימים לפחות,
אתה יכול ללכת ולאסוף חרקים וחיפושיות לתוך האוסף האישי שלך.
אתה תהיה הראשון שייקח מזכרות מהאיים האלו.
אני מעריך את אדיבותך, אדוני.
זה חרק?
כן.
הוא לא נראה כמו אחד כזה.
הוא נראה כמו ענף.
כן, זה כל הקטע.
הוא שם את עצמו בתחפושת על מנת לשרוד.
תראה, הנה עכביש. הוא מחפש את עצמו לנמלה.
והנה חרק.
הוא נשאר במצב הזה בלי לזוז.
על מנת להציל עצמו מהציפורים.
האם אלוהים גורם להם להשתנות?
אלוהים גורם להם להשתנות, כן, בהחלט.
אך הם גם משנים את עצמם.
ממש שאלה, לא?
אדון! אדוני הגענו לאיי גלפגוס.
אני בא!
תראה!
מעבר לסלעים.
מסקרן, לא?
איזשהו סוג של זוחל.
הנה השטן בהתגלמותו. -מראה מחריד, כולו מכוסה ביבלות.
אני לא רואה בכלל נשים. רק זוחלים שמתרפסים להם.
נשים?!
יוצא מגדר הרגיל.
ממש יוצא מן הכלל.
מה זה, אדוני?
הציפורים האלו, הן זן מצוי אך אינן ללא יכולת תעופה.
אתה רואה? יש להם כנפיים לא מפותחות.
אלוהים, אני חושב שהמקום הזה הוא עתיק מאוד.
הלטאות האלו חיות בשלווה עם הציפורים.
לא, הן סוג של איגואנה, כנראה.
אם כך, הן צמחוניות.
האם תתפוס אחד מהם? - ברור.
ואז אתה תוכל להציג אחד מהמינים שלהם למלך.
נקווה שהן לא יברחו בשחייה. - איגאונות לא שוחות, הן חיות יבשתיות.
זאת דווקא שוחה.
לעזאזל, איזה מראה נדיר.
זנים כל-כך מוזרים אך כל-כך מדהימים.
מהמם.
שימו לב כולם!
לשחרר מפרשים, היכונו לחבר'ה שמלפנים.
אוברי. - הוג!
קפטן ציידי הלוויתנים.
אלוהים יברך אותך, קפטן. שאלוהים יברך את כולכם!
מר קולומי, אוכל ושתיה לאנשים האלו. -כן, אדון!
מר הווארד, תעמיד את אנשיך למטה.
אנו מגיעים ממרדפים אחר מצודים, לא פחות מלפני שבוע.
חשבנו שאלו אנגלים. הם הטביעו את ספינותינו למצולות. פיראטים ארורים.
מפקד צוות הסוהר מת.
היה לה דגל שחור וגדול, אדון.
דגל כמו דגל של פיראטים.
הם לקחו 200 אלף פאונד, שנתיים של עבודה ירדה לטמיון.
והכיוון?
כנראה שדרום-מערב. שם כל שאר הצי.
מר פולינגס.
לווה את האנשים האלו אל תאי הספינה. מר אלן, קבע את המסלול, דרום-מערב.
אדון, לא כדאי לארגן קודם משלחת בשביל לחפש אחר מזון?
מר מאוות', אסור לבזבז זמן.
ג'ק!? האם שכחת את הבטחתך?
מצב העניינים מחייבים זאת.
אני כבר לא אוכל לסבול עיכובים ממחקר איגואנות
מפליא או ניסוי נחמד בציפורים, אין ספק שזה מרתק.
הנושא סגור.
אני חושב שיש כאן הזדמנות ל...
להשלים את מטרותינו כפי שאני מבין זאת. זהו אי קדמון ועתיק.
אתה צריך להמשיך להפליג כדי לסיים את חובתך.
אני הייתי צריך להלך על האי הזה, אני אהיה בצד הרחוק...
סטיבן, אין לי שום כוונות לשבת שעות ולבהות בציפורים.
אך למה החיפזון?
כמובן שלא נעשה את מה שמאוד חשוב עבורי.
לגלות תגליות בעלות ערך שיוכלו לקדם את הידע של ההיסטוריה הטבעית.
אם לא היינו במירוץ נגד הזמן יכול להיות שהייתי אומר כן.
אך אנו לא.
אני חייב להגיד, לא תודה.
אני מבין...
אני מבין שאחרי כל הזמן הזה ששירתתי אותך, אני פשוט מכריח את עצמי לקחת חלק
בחיסול הצבאי הזה.
אחרי שראיתי במשך הזמן כל-כך הרבה חורבן
ושלא נדבר על השחיתות שבכוח...
אתה שוכח את עצמך, דוקטור. - לא, ג'ק, לא.
אתה שכחת את עצמך.
אתה מבין בחלק שלי, אני מקיים את מה שאני מבטיח.
- הבטחות לעולם... - לעולם לא התאפשר לי...
אני מפקד על ספינת המלך ולא מלח זוטר!
אין לנו זמן לתחביבים הארורים שלך! אדוני.
מר בלייקני.
אדוני, מצאתי סוג מסקרן מהלך על הסיפון.
חשבתי שתאהב את זה.
ברור שכן.
כשהולכים כל היום על האי הסיכוי הוא גבוה להיתקל באחד כזה.
אני רואה שאתה די סקרן.
אתה יכול לשמור אותו, אדוני.
מר בלייקני.
תודה לך. - בבקשה, אדוני.
כולם! היכון לירי!
זמן?
שתי דקות ושנייה אחת, אדוני.
חבר'ה! זה לא מספיק!
עלינו לירות שתי יריות בלא פחות מדקה!
אתם רוצים שגליוטינה תעבור על צווארכם ועל חובתכם?
לא!
"!?אתם רוצים לקרוא לנפליאון "מלך
לא!
אתם רוצים להפקיר את ילדיכם לידיו?
לא!
מר מאוות', מר פולינגס! הכינו את התותחים!
יש!
שתיים במכה! אני רוצה קצב!
הינעלו על מטרותיכם!
קדימה, חבר'ה! מהר!